JUSTITIA-REGIONEN, ASTREA
Kolla där, Leon!
Kvinnor från hela kontinenten är på väg hit!
Men det är väl bara dockor?
Du menar automatiska minnesdockor. Vackra kvinnor som skriver vackra brev
åt sina klienter.
Jag hörde att de klär upp sig
för att de drömmer om att gifta sig med rika män.
De åker vart som helst i världen
för att sälja sina skrivuppdrag.
Till en början var det motbjudande för mig.
Jag visste inte varför.
Jag förstod inte varför det gjorde mig så arg.
Violet.
Det var länge sen! Hur är det?
Bluebell, Iberis.
Luculia.
Violet.
Jag beundrade ditt arbete med prinsessan av Drossel!
Ja!
Jag läste också om det.
Det är en ära att träffa dig, Violet.
Vad är det?
Inget. Tack för att du frågar.
Är det säkert?
Du verkar lite nere.
Violet.
Allihop!
Välkomna till Justitia-observatoriet.
Jag heter Le Verrier, och är chef på Shahar-observatoriets huvudkontor.
Ett nöje att träffa er.
Som ni ser har Shahar-observatoriet ett bibliotek tillägnat böcker om astronomi
från många platser och eror.
Varje dag vårdar personal från manusavdelningen varenda bok.
Om de ser en som är skadad
ska de omgående kopiera informationen för att bevara den.
En ytterst viktig uppgift.
Om det var vår enda uppgift hade vi varit tillräckligt många,
men förra månaden fick vi en enorm mängd
extremt värdefulla manuskript, som alla är i dåligt skick.
Bland dem finns manuskript som faller sönder
så fort man vänder blad.
Åttio minnesdockor och vår personal på 80 transskribenter.
Ni ska arbeta i par för att avkoda och transkribera manuskripten.
Det måste göras på två veckor. För att uppfylla vår plikt
att bevara information för våra efterföljare
begär vi fullständigt samarbete i detta projekt.
Okej.
Nästa, Kile Zenich.
Du ska paras ihop med Iberis Konoue från postkontoret Fujimi.
Till er tjänst.
Trevligt att ses.
Nästa är Leon Stephanotis. Du paras ihop med Violet Evergarden
från Postbolaget CH.
Ett nöje att träffa er.
Jag reser vart som helst på er begäran.
Automatisk minnesdocka...
...Violet Evergarden till er tjänst.
Herrn?
Vad är det, Leon?
Inget.
Nästa!
Sitt ner!
Förlåt.
Ingen fara.
Låt oss prova ett manuskript som skrivits med vanligt språk.
Det är en 400 år gammal observation av Allys komet.
Allys komet.
Precis.
Den passerar vart 200:e år.
Den kommer snart att skådas vid Shahar-observatoriet.
Förstått.
- Låt oss börja. - Ja.
Jag varnar dig. Jag läser fort.
Om du inte kan hålla jämn takt eller är värdelös...
Jag är fullt medveten.
Visa vad du går för nu.
"Ljuspilen borrade sig igenom himlen. Dess svans kapade S: t Barbarossas huvud.
Enligt astrolog Ariadna var ljuspilen ett dåligt omen.
Efter att den passerat spred sig pesten, och konungens död skakade landet.
S: t Barbarossa träffades också av ljuspilen
vilket separerade själen från kroppen.
Ljuspilen har visat sig förut, enligt Aridanas uppgift.
Enligt myten ska den ha tagit kung Reinhardts fru, feernas konung.
Ljuset spred död inom adeln.
Kvinnor blev konkubiner.
Män offrades vid banketter."
"Dess avfärd var således ingen tragedi.
Feerna i evighetens land välsignades med en ny farkost
och dess själ skulle för alltid skyddas..."
Fortsätt är du snäll.
Du verkar kunna hålla jämn takt.
"Adelns död skapade oro bland folket
eftersom ljuspilen orsakade rädsla."
- Det räcker för i dag. - Etthundrafyrtiofyra sidor.
Vi blev färdiga med tre dagars arbete.
Du är mycket effektiv.
Verkligen?
Dagens framsteg var extremt fördelaktiga.
Ett par blev färdiga med tre dagars arbete.
Fortsätt så i morgon med.
Hallå.
Hur kan du stå upp efter så mycket arbete?
Att skriva är mindre uttröttande än att resa.
Vår plikt som dockor är att resa dit våra klienter ber oss.
Jag bär min resväska året om och reser med olika transportmedel.
Varför vill du göra det här?
För att...
...jag tilldelades denna roll.
Först såg jag det som min plikt.
Men jag utsattes för olika känslor när jag var med klienterna.
Och nu...
...anförtros jag med tankar från människor i det förflutna
för att bevara dem för framtiden.
Jag inser nu...
...värdet av mitt arbete.
Du har rätt.
Men...
...jag undrar om jag är värdig detta underbara arbete.
Vad försöker du säga?
Det är synd om dig som måste ha Leon som partner.
Alla vet att han är en plåga.
Han var föräldralös
och kunde inte arbeta här utan Shahars stöd.
Han förtjänar inte att arbeta med en vacker kvinna som du.
Kom förbi efter arbetet.
Jag är också föräldralös. Och...
...jag har inte levt ett så privilegierat liv som du verkar tro.
Jag har bara kunnat skriva i några år.
Om din uppväxt begränsar de människor du har samröre med
föreslår jag att du inte umgås med mig.
Men du är väl annorlunda?
Ja, och hans mor...
Jag vet inte ens hur mina föräldrar ser ut.
Du försvarar honom bara för att han är din partner.
Nej. Det är bara sanningen.
Kom, hon fattar ändå inte.
Hittade du boken du sökte?
Ja.
Är du arg?
Nej.
Såhär ser jag ut.
Det sägs...
...ofta att jag är uttryckslös.
Såhär ser jag ut.
Vi är...
...lite lika.
Vet du vad hon sa sen?
Hon sa: "Du är snygg."
Nu måste jag bjuda med henne på observationen!
Lyssnar du, Leon?
Låt oss göra vårt bästa.
Bara fyra dagar kvar tills hon åker hem.
Det är lunchdags.
Ska du inte äta med de andra?
Det är en vana.
Man är försvarslös när man sover och äter.
Reaktionstiden mot fiender försämras.
Fiender?
Jag är före detta militär.
Militär?
Är det märkligt?
Självklart!
Du ser ut som en vanlig flicka.
"Vanlig"?
Ja.
Bara en flicka.
Vill du se?
Den kommer bara vart 200:e år.
Allys komet!
Kometen vi transkriberade om första dagen.
Precis!
Vill du se?
Det lär vara vackert.
Ja, det vore kul.
Verkligen?
Då ses vi i boningshuset kl. 02.00 om tre dagar.
Se till att vara där.
Sitt här.
Det är Allys komet.
Det är lättast att se kometens svans strax före gryningen, när den är i öst.
- Herrn. - Ingen fara.
Oroa dig inte.
Ät lite soppa också.
Du är mycket vänlig.
Vad säger du? Jag är inte alls vänlig.
Jag är inte bra med kvinnor heller. Jag är så kall.
Minns du samtalet du hade med killarna i biblioteket?
Ja.
Vad de sa var sant.
Om mig och min familj.
Min mor var vagabond och kringresande resenär.
Hon reste runt och dansade, sjöng och framträdde.
Då blev hon kär i en man i staden och fick ett barn.
Det var jag.
Jag tror att vi var en lycklig familj.
Men en dag kom min far inte hem.
Han hade ansvar för att samla dokument i Shahar.
Så han samlade värdefulla böcker världen runt.
Han var tvungen att besöka farliga platser med.
Och när han åkte iväg i arbete en gång...
...kom han aldrig hem.
De slutade söka efter honom efter två år.
Mor!
Leon!
Vänta på mig, Leon. Jag kommer tillbaka med din far.
Nej! Gå inte! Mor!
Mor!
Mor.
Hon älskade min far mer än nåt annat och det var väl därför hon gav sig av.
Och hon tänkte väl aldrig på sonen hon lämnade kvar.
Då insåg jag att kärlek gör människor till dårar.
- Därför är jag... - Det verkar
som att din mor var viktig för dig.
Men du, då?
Jag har inga släktingar.
Men...
...det var nån annan som tog hand om mig.
Men nu har vi kommit ifrån varandra.
Känns det inte ensamt att vara ifrån dem?
Ensamt?
Det är en känsla...
...jag inte förstår.
Jag förstår vad det är för känsla
men jag vet inte om jag känner den eller inte.
Är du allvarlig?
Jag kan inte ljuga.
Tänker du på den personen ibland?
Jag har alltid...
...honom i tankarna.
Känns inte hjärtat tungt när du inte träffat personen på länge?
Jo.
Så känns det när man är ensam.
Är det ensamhetskänslan?
Jag har känt mig ensam när jag varit ifrån honom.
Du.
Vad skulle du göra om du fick veta att personen var i fara under vårt uppdrag?
Du vet inte om du kunnat rädda honom. Hade du ändå gett dig av?
Förlåt. Svår fråga.
Det är det inte.
Jag hade inte tvekat. Men vet inte hur jag skulle be om ursäkt.
Den personens existens betyder allt för mig.
Jag skulle dö om de inte existerade.
Det var överraskande.
Du verkar inte vara typen som säger sånt.
Jaså?
Då är det...
Det...
- Det måste betyda att du älskar... - Herrn.
Kometens svans verkar bli längre.
- Violet, ser du den? - Jag har aldrig sett en stjärna så nära.
Det är en komet, ingen stjärna.
Den får vi aldrig se igen.
Det sker bara en gång i livet.
Ja, jag ser den.
Så praktfullt.
"Dess avfärd var således ingen tragedi.
Feerna i evighetens land...
...välsignades med en ny farkost och dess själ...
...skulle för alltid skyddas."
Tack för all er hjälp!
- Tack! - Ta hand om er!
Det har varit ett nöje!
Kom tillbaka snart!
Tack för er hjälp under vår korta tid tillsammans.
Visst.
Violet.
Ja.
Jag är...
Jag arbetar på manusavdelningen
men har alltid velat samla manuskript som min far!
Jag tänkte att min mor kanske skulle återvända med min far om jag väntade här.
Så jag stannade här i alla dessa år.
Det har gjort mig liknöjd.
Jag lät det ske.
Men jag bestämde just...
...att jag ska resa ut i världen, som du.
Jag kanske möter fara.
Jag kanske till och med dör!
Men jag väljer att vandra denna väg.
- Ja. - Och en dag
kanske vi ses nånstans under stjärnorna.
Vi är båda resenärer!
- Violet Evergarden! - Ja.
Kan vi se på stjärnorna tillsammans om våra vägar korsas igen?
Kan vi det?
Violet Evergarden?
Vad är chansen att jag stöter på henne igen?
Det kanske är lika troligt som att se kometen igen.
Jag ska aldrig mer hålla tillbaka.
Hon gav mig mod...
...att gå vidare.
En dag.
Undertexter: Tomas Lundholm